Varšava 1939
-Pan Szpilman? -Dobrý den.
Jsem velice ráda, že vás poznávám. Miluju vaši hudbu.
-Kdo jste? -Jmenuju se Dorota.
Jsem Jurkova sestra.
-Vy krvácíte. -To nic není..
Pojď Doroto, můžeš mu to říct později.
-Teď na to není nejlepší chvíle. Pojď. -Jurku! Kde jsi ji schovával?
-Nevím co mám vzít s sebou. -Vždycky toho balíš moc.
-Kolik kufrů bereš? -Balím už poslední.
Co.. co myslíš? Měl.. měl bych to vzít s sebou?
Ber, neber. Vem co chceš.
Nevidíš, že mám strach o Wladka?
Vrátí se domů. Nic se mu nestane.
Možná jestě jeden kufr..
Mami!
-Władek se vrátil. -Díky bohu.
Władku..
-Zranil ses? -Ne, ne, ne. To nic není.
-Měla jsem o tebe hrozný strach. -Říkal jsem jí, aby se nebála. Máš doklady.
Kdyby na tebe spadla bomba, věděli by, kam tě odvézt.
Henryku, Henryku.. něříkej takové věci.
-Tati, Władek se vrátil. -Neříkal jsem vám to?
-Co to děláte? -Viděl někdo můj klobouk s bílou mašlí?
Vybombardovali nás. Už nevysíláme.
Varšava nemá jedinou radiostanici.
Sbal se, miláčku. Vem si svoje věci, sbal se.
-A kam jedeme? -Pryč z Varšavy.
-Pryč z Varšavy? Ale kam? -Neslyšel si?
-Co? -Jsou toho plné noviny.
-Kde jsou noviny? -Sbalila jsem je.
Och.. ona je sbalila.
-Celá vláda se přestěhovala do Lublaně. -Mobilizují nové síly, opouštějí město..
..překračují řeku a formují novou obranu linii.
-Tak to píšou. -Nikdo už v domě nezůstal.
Jen ženy. Muži už odešli.
A co myslíš, že se stane až vytvoří novou obranou linii?
Budeš moct bezpečně přenést kufry?
Bal, Władku. Na to nemáme čas.
-Já nikam nejdu. -Dobře.
Já také nikam nejdu.
Budťe rozumní. Musíme zůstat spolu.
Podívej.. když už mám zemřít, tak chci aby to bylo doma.
-Bůh ti odpusť. -Zmlkněte a poslouhejte.
*.. jsem získali od BBC Londýně.*
*Britská vláda nedostala žádnou odpověd na ultimátum..*
*..předložené německé vládě, a proto..*
*..vyhlásila nacistickému Německu válku.*
To je skvělé, skvělé.
*Očekáváme.. *
*.. v několika dalších hodinách..*
*..Francie vystoupí s podobným prohlášením.*
*Polsko už není samo.*
Výborně, výborně..
Mami, to byl výborný oběd.
Jak se má co slavit, tak to musí stát za to.
V tom případě.. na Velkou Británii a Francii!
Říkla jsem to. Neříkal?
Všechno bude dobré.
Pět tisíc tři.
-To je všechno? -Ano. Pět tisíc a tři zloté.
-To je všechno, co nám zůstalo. -To je o tři tisíce a tři zloté víc.
Poslouchej.. další nařízení týkající se hmotných statků.
Židé budou moci vlastnit v domě maximálně dva tisíce zlotých.
-A co uděláme s tím zbytkem? -Uložíme do banky.
-Na zablokovaném kontě.. -Do banky!
Kdo by byl tak hloupý, aby ukládal peníze do německých bank?
Můžeme je schovat.
Podívejte.. můžeme můžeme schovat peníze do květináče.
Ne, ne.. řeknu vám, co uděláme. Je to vyzkoušený způsob.
Víte, co jsme dělali v poslední válce?
Vyvrtali jsme díru v noze stolu..
-.. a tam schovali peníze. -Věřím tomu, že si ten stůl vezmou.
-Jak to myslíš, vezmou stůl? -Němci chodí do židovských domů,..
..a berou si prostě co chtějí. Nábytek, cenosti, všechno.
-Opravdu? -Ano, ale na co by jim byl takový stůl?
-Co to děláš? -Poslouchejte.. to je nejlepší místo.
Nikdo se nebude dívat do květináče.
Ne, ne, ne. Poslouchejte.. myslím..
-Opravdu? To je přijemná změna. -Víte co uděláme?
-Použijeme psychologii. -Co použijeme?
Necháme peníze i hodinky na stole.
A takhle je překryjeme.
Na očích.
-Blázníš? -Němci budou budou hledat všude, ale toho si nevšimnou.
To je ta nejhloupější věc jakou jsem kdy slyšel.
Jistěže si toho všimnou.
Sledujte..
Idiot!
-A ty mně nazíváš hlupákem? -Ne, to je dobré, je to poslední místo..
-To zabere hodiny. -Nespěcháme, ale je zůstanou nám..
-To nezabere hodiny. -A jak je odtud dostaneš?
-Přestaň.. -Ne, rád bych věděl, jak je odtud dostane.
-Proč pořád do něčeho vrtáš? -Budeš je tak po jedné vytahovat..
Nikdo mě neposlouchá!
Ticho, prosím. Ticho, všíchni.
-Klid, klid, prosím. -Oh ano, právník, má ráda pořádek..
Poslouchejte mě.
Hodinky dáme do květináče, a peníze nastrkáme do houslí.
Ale budou moct dál hrát?
Uvidíme.
Jurek? Tady Władek Szpilman.
Ahoj Władku. Jak se vede?
Dobře.. děkuji. A tobě?
Dobře. Ale zneklidňuje mě ta situace.
Ale co.. nic s tím neuděláme.
Nechtějí otevřít rozhlas.
Ano, vím. Ale Jurku..
..žádné rádio pro poláky.
-Vím. -Jurku?
Ale ty se nemáš čeho bát. Pro takového pianistu jako ty..
No, možná ano, možná ne.
Poslouchej, neuraž se, ale..
..nevolám, abych mluvil o mé budoucí kariéře.
Týden jsem Jurka přemlouvala. Nakonec to vzdal a řekl:
"Dobrá, přijď ke mně zítra".
Tak jsem přišla..
..a zbombardovali rozhlas.
Ale to setkání bylo krásné.
-Skutečně? -Ano.
Bylo.. bylo to nezapomenutelné.
Vždy se mi líbila vaše hra, pane Szpilmane.
-Prosím, říkejte mi Władek. -Nikdo nezahraje Chopina, tak jako vy.
Oh, to je kompliment..
Jistě, měl to být kompliment.
Chtěl jsem být vtipný..
Nezajdeme do Paradisa na šálek kávy?
Ráda.
A vy? Co děláte?
Dokončila jsem konzervatoř.
-Jste muzikantem? -Ano.
A jaký nástroj.. promiňte..
-Jaký nástroj? Violancello.
Vždycky jsem chtěl bych vidět ženu hrající na violancello.
ŽIDŮM VSTUP ZAKÁZÁN
To je ponižující.
Jak mohou?
Co s tím mají lidé dělat? Za to můžou nacisté a Hitler.
Půjdu tam a budu si stěžovat.
Ne, raději ne. Věřte mi.
To je ponižující pro někoho jako vy.
Půjdeme někam jinam.
-Můžeme se projít v parku -Ne, nemůžeme.
Oficiální nařízení.
Židům je vstup do parku zakázán.
Můj bože? To je vtip?
Nežertuju, to je pravda. Navrhuji, abychom se posadili někam na lavičku.
Není nářízení, které by zakazovalo židům sedět na veřejných lavičkách.
To je absurdní.
Ale řeknu vám, co můžeme dělat. Můžeme tu jen..
..stát a mluvit.
Takže vy hrajete na violancello, Doroto?
To je milé. A kdo je váš oblíbený skladatel?
Chopin? Opravdu?
Můžeme si někdy zahrát nějakou sonátu, co vy na to?
A co vy na to Władku?
Mohli bychom to dát dohromady. Já na klavír.. vy na violancello..
Pane Szpilmane.. jste naprosto, naprosto ohromující.
Říkejte mi Władek, prosím.
Označení pro židy na území Varšavy.
Z moci současné vlády, židé na území celé Varšavy,..
..budou mimo domov nosit viditelné označení.
Nařízení vejde v platnost 1. prosince roku 1939.
A týká se všech židů žijících v hlavním městě.
Označení má být nošeno na pravém rukávě,..
..a má představovat modrou Davidovu hvězdu na bílém pozadí.
Pozadí musí mít stanovenou velikost,..
..musí měřít 8 centimetrů od kraje ke kraji.
Délka cípů hvězdy musí být 1 centimetr.
Židé, kteří nedodrží toto nařízení..
..budou tvrdě potrestáni.
Guvernátor Varšavy.
Doktor Fischer.
-Nebudu to nosit. -Nikdo to nebude nosit.
Nenecháme se označkovat.
Můžu se podívat.
Je tam napsáno, jestli si si ty hvězdy máme vyrobit samy?
-Kde je vezmeme? -Nevezmeme je.
Nebudeme to nosit.
Ty!
Pojď sem.
Proč si se nepoklonil?
Velmi se omlouvám.
Je vám zakázano chodit po chodníku!
Do kanálu!
Viděl si to?
Co? Co? Pracuju. Co?
Co to je?
-Tam nás chtějí umístit. -Jak umístit?
Z nařízení governátora Varšavy, doktora Fischera,..
..o vytvoření židovské čtvrti ve Varšavě:
Bude vytvořeno židovské uzemí, do kterého se všichni židé bydlíci ve Varšavě,..
..nebo se zde zdržující budou muset odstěhovat.
Podívej se sem! Židé žijící mimo vyznačene území,..
..se odstěhují do židovské oblasti..
..do 31. října 1940.
Pozabíjí nás..
..to je hrozně malé. Nás je ve Varšavě 400 tisíc.
Ne! 360 tisíc. Bude to lehčí.
Co mám dělat?
Mami?
Co se stalo?
20 złotých.
To je všechno, co nám zůstalo. 20 złotých.
Co můžu koupit za 20 złotých?
Už mám dost vaření brambor, brambor, brambor..
To je cena, jakou nabízím.
A radím vám ji přijmout.
-Od nikoho nedostanete víc. -Ale to je Beckstein, pane Lipa.
2 tisíce.
A radím vám to vzít.
Co uděláte, až budete hladovět? Sníte klavír?
Vypadni, ty hajzle!
-Přestaň. -Vypadni! Nic ti nedáme!
-Vypadni! -Nestačí ti to? Chcete další problémy?
Zbláznili jste se?
Ja vám poskutuji službu.
2 tisíce a náklady na stěhování.
Ani nechci nic za stěhování.
Něco ti řeknu. Jsi blázen!
Vem to.
31. říjen 1940
Ahoj.
Nechtěla jsem přijít.
Nechtěla jsem to vidět..
..ale nemohla jsem si pomoci.
Jak se ti vede?
-Dobře. -Dobře.
Ne, vlastně ne.
Zavřeli mi bratrance.
Jurek říká, že ho pustí.
To je ponižující.
Nepotrvá to dlouho. Netrap se.
O to mi jde. Je to takové,..
..takové absurdní.
Musím.. musím jít.
Tak.. uvidíme se.
Brzy.
Nashledanou.
Dobře,..
..abych pravdu řekl,..
..myslel jsem, že bude hůř.
Jak budeme spát?
Já budu spát v kuchyni s dívkami .
A ty, Henryk a otec tady.
Podívejte.
Dívejte se na to.
Odejděte, odejděte.
Tati! Tati!
Tati!
-Prodal si něco? -Jen jednu.
"Idiota" Dostojevkého za 3 złoté.
3 mizené złoté.
Víš, lidi vydělávají miliony.
-Vím. -Nevíš, věř mi.
Podplácejí stráže, ty zavírají oči,..
..a pašují zboží. Jídlo, tabák, alkohol,..
..francouzskou kosmetiku.
A ti chudáci kolem nemají o ničem ponětí.
Promiňte.. Neviděl jste mého muže?
Izaaka Szermana? Vysoký, urostlý muž,..
-Je mi líto. -..malá, hnědá bradka.
-Ne? -Obávám se, že ne.
Oh, promiňte.
Nashledanou.
Spěte dobře. Ale jestli ho uvidíte,..
..napíšete mi, ano?
Izaak Szerman.
Proč tu musíme čekat?
Proč jezdí přes naše území? Nemohou postavit objezd?
Nedělejte si s tím starosti.
Mají postavit most. Neslyšel jste o tom?
Most, most..
A to se němci považují za inteligentní.
Víte co si myslím? Myslím, že jsou naprostí magoři.
Musím nakrmit rodinu.
A travím polovinu svého času tady, čekám až nás pustí.
Co si myslí? Že jsem sem přišel poslouchat hudbu?
Tancujte!
Je ti zima?
Tancujte!
Všichni tancujte!
Pojď, pojď!
Tancuj
Ano, tak se mi to líbí.
Ty taky, tancuj s ním.
Uděláme tu na ulici židovský taneční parket.
Ty taky.
Pojďte sem.
Rychleji!
Tancujte rychleji!
Rychleji!
Dobře. Už jsou tu.
Itzak Heller na vás čeká.
-O co jde? -Sedněte si.
Já připravím něco k jídlu.
Tak, co tu děláš?
Přinesl koblihy.
Jeho otec se dal zase na klenotnictví.
Vede si dobře, že Itzaku?
Úžasné.. klenotník..
-Rekrutujeme. -Kdo rekrutuje?
Nebuď hrubý, Henryku, přišel jsem jako přítel.
Přivážejí židy z celé země.
Zanedlouho bude tady v gethě půl miliónů lidí.
Potřebujeme více židovských policistů.
Aha.. více židovských policistů..
Chceš, abych mlátil židy holí a vstoupil do gestapa?
Někdo to dělat musí, Henryku.
Ale proč já? Myslel jsem, že berete jen chlapce s bohatými otci.
Podívej se na mého otce. Podívej se na dům, ve kterém bydlím.
Ano, dívám se na tebe. A proto tu jsem.
Celá tvá rodina se může mít lépe. Chceš si vydělávat na přežití prodáváním knížek na ulici?
Ano, to bych rád.
Prokazuji vám službu.
A co s tebou, Władku? Jsi skvělý pianista.
Máš čistý trestní rejstřík. Přijmeme tě s otevřenou náručí. Připoj se k nám!
-Nemáš práci. -Děkuji, ale mám práci.
Ano..
Promiň Władku, ale chce, aby si přestal.
Kdo chce abych přestal?
Vždycky říkam, ber to z té lepší stránky.
Jsme v malém gethě, intelektuálové, profesionálové..
Tím líp pro nás. Ve velkém ghetě by to bylo horší.
Dej mi nějakou práci.
Ty jsi umělec, Władku.
Ty povzbuzuješ lidi na duchu. Děláš dost.
Chci pomoct, chci něco dělat..
Jsi moc známý, Władku.
Víš co?
Vy muzikanti.. nejste dobří spojenci.
Jste moc..
..moc muzikantští.
Kdo to je?
Všimnou si, že se něco děje. Vědí, že tohle všichni chceme.
Oni vědí, že se něco děje.
Zdravím.. paní Ziskinová.
Yehudo, jak se vede?
Majoreku, to je nejlepší pianista v Polsku.
Možná i na clém světě. Władysław Szpilman.
Seznam se s Majorkem.
-Jak se vede? -Znám vaše jméno.
-Ale nikdy jsem vás neslyšel hrát. -Majorek sloužil v armádě.
Skvělý člověk. Jediné, co proti němu mám je, že není socialista.
Raději už jdi, Władeku. Už je skoro policejní hodina.
Víš kolik kopií našich novin vyrábíme?
Pět set. A víš kolik lidí si přečte jednu kopii?
Dvacet. To dělá deset tisíc čtenářů.
Majorek je schovává na záchodech.
-Na záchodech? -Na tolika záchodech, kolik jen najdu.
Němci nikdy neloupí na židovských záchodech.
Jsou na ně příliš čisté.
Přestaňte! Přestaňte!
Pojď, pojď, pojď.
Pojď, chlapče.
Postav se, postav se.
Postav se.
A.. prosím.. dnes večer projednou nechci slyšet žadné špatné věci.
Vychutnejte si jídlo.
Dobře, řeknu vám něco veselého.
-Vzpomínáte si na toho doktora Raszeja. -Toho chirurga?
Chirurga. Z nějakého důvodu, neptejte se mě jakého,..
..mu němci dovolili provádět v gethě operace.
Na židech? Oni dovolují polákům provádět operace na židech?
Musíš mít povolení, pokud vím. Tak či tak, on..
..uspí pacienta a operuje.
Prováděl zrovna první řez, když vpadl esesák,..
..zastřelil pacienta ležícího na operačním stole, potom zastřelil doktora Raszeja..
..i všechny, co tam byli.
Není to směšné?
Pacient nic necítil, byl uspaný.
Říkala jsem nic strašného, Henryku.
Co je s vámi všemi, co?
Ztratili jste smysl pro humor?
To není směšné.
Ale víš, co je směšné? Ty jsi směšný.
S tou tvou strašnou kravatou.
Co chceš od mé kravaty? Co má moje kravata s tím vším společného, co?
-Potřebuju tu kravatu do práce. -Do práce?
-Přesně tak, já pracuju. -Ano. Ano, pracuješ.
Hraješ na klavír parazitům v gethě.
-Parazitům.. -Parazitům.
-Chlapci, chlapci.. -Nezajímají se o utrpení těch lidí.
-A ty mě viníš za jejich apatii? -Ano, protože to vidím každý den.
Ani si nevšimnou co se kolem nich děje.
-Já viním američany. -Za co? Za moji kravatu?
Americké židy a jim podobné.
Co dělají? Co dělají pro polské židy?
Židovští bankéři by měli přesvědčit američany, aby vypověděly němcům válku.
Světla, světla.
Vstaňte!
Ty! Vstaň!
Dělej!
Vyhoďte ho!
O můj bože..
Běžte! Rychle!
-Promiňte. -Ano?
-Jsem sestra pana Szpilmana. -Ano, jistě.
Vy ne.
-Co se stalo? -Bože, to je strašné.
-Co? Co? -Uspořádali na ulici hon.
Sebrali Henryka.
Dobře, běž.
Běž domů, já se o to postarám.
-Promiňtě, neviděl jste mého muže? -Ne.
-Izaaka Szermana. -Ne. Obavám se, že ne.
Vysoký.. s malou hnědou bradkou. Jesli ho uvidíte, tak mi, prosím, napište.
Nezapomeňte. Izaak Szerman.
-Co se tu stalo? -Mají mého vnuka.
Zbili ho a zatkli.
Co mu provedou? Přestal jsem věřit v boha.
Promiňte.
Itzaku!
Itzaku! Itzaku..
To jsem já, Władek Szpilman.
Henryk tam je.
-Neviděl jsem ho. -Věř mi. Sebrali ho.
Můžeš nám pomoci?
Teď mě potřebuješ? Ano, teď mě potřebuješ.
Můžeš nám pomoci?
Co za to?
-Dám ti peníze. -Nevím, jestli můžu něco udělat.
Měl se k nám připojit, když měl šanci.
Slyšel jsem, že máš vliv.
-Kdo ti to řekl? -Lidé.
Lidé, které znám, říkají, že jsi vážený člověk.
Itzaku..
Pane Rubinsteine!
Vy! Banditi! Bum! Bum!
Kaput!
-Není špatný. -Ano, ano..
Cigarety.. velice děkuji.
Všechno je to hra!
-Proč tě zatkli? -Takže si šel za Itzakem Hellerem?
Prosil jsem se tě, aby si s ním promluvil?
-Ale propustili tě, ne? -Škemral jsi? Plazil ses před tou kupou hoven?
Ne, neprosil jsem ho o pomoc.
A čím jsi mu zaplatil?
Čím jsem měl zaplatit?
Čím? Každý złotý, který vydělám, dáme za jídlo.
Umím se o sebe postarat sám.
-Oni by tě odvezli. -To se tě vůbec netýká.
Chtějí mě, ne tebe!
Proč se pořád musíš plést do cizích věcí?
Jsi blázen. V tom je tvůj problém, ve tvé hlouposti.
To je také moje věc.
Hej, hej..
Co se děje?
Jsi nemocný?
Hladový.
Povolení pracovat?
Co to znamená, že nemáš povolení pracovat?
Když máš povolení..
..tak můžeš pracovat pro němce v ghetě.
-Jinak.. -Jinak, co?
Budeš deportovaný.
-Takže to musí být pravda. -Budou nás stěhovat.
Pošlou nás do pracovních táborů.
Na východě.
-A zavřou naše malé gheto. -To ne..
Władku!
Myslel jsem, že budeš na turné. Londýn, Paříž, New York, Chicago..
-Ne tento týden. -Vypadáš hrozně.
Slyšel jsi, co se povídá?
-Že nás budou stěhovat na východ. -Drby.. bereš si je moc k srdci, Władku.
V čem je problém?
Snažím se získat pracovní povolení pro rodinu.
Podařilo se mi získat je pro mě i zbytek rodiny. Ale ne pro otce.
-Ptal jsem se v továrnách, obchodech.. -Proč jsi nepřišel za mnou?
Nevěděl jsem, že děláš do takových věcí.
Já ne, ale Majorek ano.
-Můžeš pomoct? Ale nemám peníze.. -Prosím, neurážej nás.
Můžeš pro něj něco udělat?
Buď zítra v Schulzově dílně.
Vidíš jaké úžasné štěstí tě dnes potkalo?
To je historický imperativ v akci.
Proto pořád říkám, vždy to ber z té lepší stránky.
Ber to z té lepší stránky. Ano, vím.
-Co vaše záda? -Lepší.
Lepší?
Ani se neptej.
-Děkuji. -Potěšení je na mé straně.
Ale stejně vám to nepomůže..
Děkujeme, pane Schulzi.
15. březen 1942
Alespoň můžeme pracovat v ghetě..
Dobře, že jsme pořád spolu.
Všichni na dvůr!
Pohyb, pohyb!
My jsme zaměstnaní.
Máme pracovní povolení.
Ty, vystup!
Ty.
Ty. Ty.
Ty.
A zbytek se oblékne a vrátí se sem!
Vezměte si své věci. Jen 15 kilo, ne více.
Kam nás vedete?
Je mi líto, dělal jsem co jsem mohl.
Povolení nás nezachránilo.
-Přestaň Władku. -Můžeme jen doufat, že Henryk a Halina dopadnou lépe.
16. srpen 1942
-Kam jedeme? -Jedete pracovat.
Bude to lepší než v tom smardlavém ghetě.
Proč jsem to udělala?
Proč jsem to..
Proč jsem to udělala?
Proč..
Proč jsem to udělala?
Proč jsem to..
Nemáte doušek vody?
On umírá. Moje dítě umírá žízní.
Prosím vás. Prosím..
Nemá někdo doušek vody?
Prosím vás.
Neslyšíš co říkám? Říkám, že to je ponižující.
-Slyším tě. -Odvedli nás z domů jako ovce na porážku.
-Eryku, ne tak nahlas. -Jak jsme to mohli dopustit?
Je tu nás půl milionu, můžeme zbourat gheto.
Umřeli bychom se ctí, a ne jako zvířata.
-Odkud bereš tu jistotu, že nás posílají na smrt? -Nejsem si jistý.
Víš proč si nejsem jistý? Protože mi to neřekli.
Říkám vám, oni z nás sedřou kůži.
A co teda Eriku, co máme podle tebe dělat? Chceš, abychom bojovali?
Válka potřebuje organizaci, plánování..
Má pravdu. Čím mám proti bojovat? Svými houslemi?
Němci by se nikdy nezbavovali takové hromady lidí jako jsme my.
Posílají nás do sovětských pracovních táborů.
No jistě.. Podívej se na toho mrzáka, tam.
Podívej se na starce, na děti.
Oni budou také pracovat?
Podívej se na sebe. Budeš nosit věci na svých zádech?
Henryku!
Halino! Henryku!
Jsem tak ráda..
Co vám to udělali?
Proč jsem to udělala?
Leze mi na nervy.
Co proboha udělala?
Udusila své dítě.
Připravili si úkryt a schovali se v něm.
Ale dítě začalo plakat jen co policisté vešli.
Chtěla utišit jeho pláč rukou.
Udusila ho.
Policista uslyšel křik a našel je.
Prosím, nebijte mě..
Co čteš?
*Když nás zraníte, nebudeme krvácet.*
*Když nás budete lechtat, nebudeme se smát.*
*Když nás otrávíte, neumřeme.*
*Když nám ukřivdíte, měli bychom se mstít?*
-Velmi výstižné. -Ano, proto jsem to vzal.
Idiot. Co si myslí, že tu bude dělat s penězmi?
Hej chlapče, pojď sem.
Pojď sem.
-Kolik za jeden bonbon? -20 złotých.
Za jeden bonbon?
A co budeš dělat s penězmi?
20 złotých.
Měli bychom mít dvacet.
Ja mám jen 10.
5.. 20..
Proč jsem to udělala?
Halino..
Co?
Možná není ta nejlepší chvíle, abych to říkal..
Co?
Lituju, že jsem tě nepoznal lépe.
Děkuji.
Szpilmane!
Ty hlupáku!
Můj otec..
Tati! Tati!
Tati! Halino!
Halino..
Mami!
Co si myslíš, že děláš Spielmane? Zachránil jsem ti život.
A teď zmiz. Běž! Běž!
Co to děláte? Ona je těhotná!
Władku?
Proč jsi tu, Wladku?
Já..
..my..
..všichni..
Možná budou mít štěstí. Dopadnou lépe.
To ještě není konec, zůstaneme tu jestě pár dní,..
..až se všechno uklidní.
Můj známý, policista, má dát znamení až bude po všem.
Bože, nebyl jsem venku.. budou to dva roky.
Nevzrušuj se předčasně.
Je to velmi dobrá cena..
Někdo, koho znáš?
Kráska? Kdo to je?
Je to zpěvačka. Znám ji dost dobře.
Její muž je herec.
Jsou to dobří lidé.
-Musím s ní mluvit. -Nezapomínej, Wladku, že za pomáhání židům je provaz.
Vlevo v bok!
Pochodem vchod!
Stát!
Vyrovnat.
Ty, vystup!
Ty!
Na zem!
Pochodem vchod!
Jak dlouho tu jsi?
Od včerejší noci.
Jsem rád, že tě vidím.
Oni už připravují konečné řešení.
Víme, co to znamená.
Někoho jsme vyslali.
Zygmunta, dobrý člověk..
Dozvěděl se, co se děje s vlaky, které opouštějí Varšavu.
Dostal se do Sokolova a místní zvěd mu řekl, že trať se dělí.
Jedna vede do Treblinki.
Říkal, že každý den vyjíždí transport lidí z Varšavy.
A jede přímo do Treblinky. Vrací se prázdný.
Takže jde o to,..
..že Treblinka musí být koncová stanice.
Vyhlazují nás.
Už to nepotrvá dlouho.
Zůstalo nás už jen 60 tisíc.
Z půl milionu..
Hlavně mladí lidé.
Ale tentokrát budeme bojovat.
Jsme dobře vybavení.
Organizovaní.
Jsme připraveni.
Jestli budete potřebovat pomoc, já..
Ty!
Pojď sem!
Kurva..
Promiňte.
Nevím, na co jsem myslel..
Odneste ho pryč.
Doufám, že hraní na piano ti jde lépe, než nosení cihel.
Dlouho nevydrží, jestli to takhle půjde dál.
Podívám se, jestli se mi nepodaří najít mu něco lepšího.
Potíže.
Všichni židi!
Nástup! Všichni židi!
Mám pro vás dobré zprávy.
Panují zvěsti, že vás..
..chceme přemístit.
Slibuji vám, že teď, ani v budoucnu..
..není nic takového plánováno.
Ano? A proto..
..jsme umístili na stěnách informační plakáty,..
..abychom vám ukázali naši dobrou vůli.
Od nynějška bude každému z vás dovoleno..
..během dne odejít do města,..
..a přinést si tři kila..
..brambor, ano,..
..a jeden bochník chleba.
Pro každého z vás.
Takže, proč bychom to dělali,..
..kdybychom vás chtěli přemístit?
Můžete udělat dobrý obchod.
Za ty věci, které nesníte..
Není to snad to, v čem jste vy židi dobří?
Vydělávání peněz?
Rozejděte se.
Ten s tim provazem.
Ostatní jsou zavázány drátem.